![](/storyimage/GG/20200810/C/200819985/AR/0/AR-200819985.jpg&MaxW=640&MaxH=360&ImageVersion=online_L1&lastmodified=DT20200810230859)
Gluhi stregli v Pogačnikovem domu
Z akcijo Gluhi strežejo v planinskih kočah, ki poteka tretje leto zapored v več planinskih kočah, dokazujejo, da smo kot družba zmožni delovati inkluzivno, vključujoče. Gluhi so stregli tudi v Pogačnikovem domu na Kriških podih.
Aleš Peperko, vodja ekipe prostovoljcev: »Slišeči pohodniki so bili presenečeni, da znamo komunicirati, če se vsi potrudimo – mi in oni. In da znamo delati kot običajni ljudje. Smo nevidni invalidi, le slišimo ne. Z akcijo ozaveščamo ljudi, da nismo nedostopni in da se da z nami pogovarjati na tak in drugačen način. Med prostovoljnim delom sem opazil, da so bili pohodniki zadovoljni z nami, odhajali pa so z zavedanjem, da smo inkluzivni.«
Akcijo organizirata odbor Planinstvo za invalide in osebe s posebnimi potrebami pri Planinski zvezi Slovenije in Mladinsko društvo za osebe z okvaro sluha Vklop/Izklop. Že drugo leto zapored, letos 18. in 19. julija, so gluhi stregli v Pogačnikovem domu na Kriških podih. »Iskali so koče, ki bi bile pripravljene sodelovati, in mi smo bili takoj za, saj se nam je akcija zdela zanimiva,« je povedala oskrbnica Pogačnikovega doma Maša Stanič in nadaljevala: »Akcija je med planinci zelo dobro sprejeta. Nekateri so sicer od začetka zadržani in še ne vedo, za kaj gre, a kmalu ugotovijo, da jih na mizah čaka jedilni list s prikazom kretenj, ki se jih s pomočjo prostovoljcev navdušeno učijo. Potrebujejo le malce začetne spodbude. Gluhi se v strežbi odlično znajdejo. Všeč nam je bilo, da jih je prišla podpret tudi skupina gluhih planincev.«
Maša Stanič je povedala, da je tudi vsem v ekipi osebja to zanimiva izkušnja. »Zanimivo je opazovati vzdušje v koči, saj je vse bolj tiho in mirno, ker ni glasnega naročanja. Kot ekipa imamo tudi vsako leto veliko vprašanj, kako poteka življenje gluhih. Na marsikaj niti ne pomislimo, na primer to, da morajo imeti drugačno budilko kot mi – vibriranje ali pa svetlobne signale.«
Oskrbnica je pohvalila sistem akcije, ki je odlično dodelan, na mizah so komunikacijski valjčki, ki so na eni strani obarvani rumeno, na drugi pa modro. »In tako jim gostje sporočajo, ali želijo naročiti ali plačati. Vse je razloženo. Gluhi nato naročilo napišejo na listek ali si ga zapomnijo, pridejo do točilnega pulta, ga predajo osebju, ki pripravi hrano in pijačo, in nato oni postrežejo. Hitro sem ugotovila, da vse obvladajo. Ni jim problem tudi pomiti posodo ali olupiti krompir,« je ponazorila.
Prostovoljka Olga Ahačič-Rakica je delala v strežbi, kot je povzela: »Treme nisem imela, prav uživala sem. Obiskovalci so bili prijazni, lepo so nas sprejeli, se zanimali za znakovni jezik gluhih. Še bolj zanimivo je bilo, kako so kretali in naročili belo kavo, pivo ... Brane Kulovic in Blaž Urh sta pridno zlagala drva, ki so jih pripeljali s tovorno žičnico ...« Olga je pohvalila tudi osebje v domu: »Opazovala sem dekleta, kako so sproščeno delala, odlično komunicirala. Kuhala so in pekla pecivo za naslednji dan; vse je bilo pripravljeno. Bravo! V domu sem se počutila kot mama treh pridnih deklet.« Blaž Urh pa je dejal: »Sem že stalni prostovoljec od leta 2018. V vsaki koči imam drugačno vlogo pri strežbi in vedno sem se naučil nekaj novega. Prvič pa sem stregel pijačo in hrano nad 2000 metri in tudi prvič sem bil 'tolmač'. Kot zmeraj sem na začetku akcije imel tremo, a sem se čez nekaj ur že navadil in vse je normalno potekalo.«
In kakšen je letošnjo poletno sezono obisk Pogačnikovega doma? »Vsekakor se omejitve zaradi covida-19 poznajo pri obisku. Sprejmemo lahko zgolj eno rezervacijo za eno sobo, kar pomeni, da imamo lahko samo osem rezervacij. Če bi prišlo npr. osem posameznikov, bi imeli v koči zasedenih zgolj osem postelj od 88. V juliju smo imeli nekje od dvajset do štirideset nočitev, medtem ko bi jih v normalni sezoni imeli včasih tudi po sto (če bi bilo tako kot prejšnja leta, bi ljudje ob polnih koncih tedna spali tudi po hodniku in v jedilnici). Pozna se tudi, da ni toliko tujcev kot prejšnja leta. Več je enodnevnih obiskovalcev, ki pridejo na kosilo in pa tistih, ki pridejo unovčit turistične bone. Pride več družin z otroki, kar prejšnje sezone ni bilo tako pogosto. Nenajavljenih planincev je letos veliko manj. So pa nekateri na daljši poti ali delajo transverzalo in ne vedo, do kam bodo kakšen dan prišli, da bi naredili rezervacijo. Vzamemo jih pod streho, običajno naredimo tako, da damo planince brez rezervacije v zimsko sobo, če je le mogoče. Unovčitev bonov je veliko, je pa s tem tudi nekaj težav, saj morajo imeti planinci s seboj fotokopijo osebnega dokumenta. Veliko jih to upošteva, marsikdo pa tudi pozabi, saj smo vsi navajeni, da imajo dolinski hoteli in kampi fotokopirni stroj,« je pojasnila Staničeva.
V ekipi Pogačnikovega doma so še vedno samo mladi, ki se med sezono menjajo. »Trudimo se kuhati raznoliko, kvalitetno, delati drugačne sladice in peči dober, domač kruh. Pogosto si planinci zapomnijo naš jabolčni drobljenec oziroma 'apple crumble' ali pa pijano nevesto. Radi imajo tudi štruklje.«